Mä onnistuin ekassa synnytyksessä pitämään pään kylmänä ihan loppuun saakka, että täällä ainakin yksi todiste, että ei mitään paniikkia välttämättä tuu.
![Grinning face with smiling eyes :smile: 😄](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f604.png)
Olin valmistautunut juuri sen verran, että tiesin mitä tapahtuu ja mitä valintoja voin milloinkin tehdä. Oli mulla jotain toiveita ja ajatuksia, mutta pääasiassa menin "go with the flow". Ja hyvä niin, koska tuollaista synnytystä en ois kyllä kuunaan suunnitellut ja aika paljon olisi tullut pettymyksiä.
Okei, yhden paniikin hetken muistan ja se tuli synnytysvalmennuksesta. Meidän piti harjoitella erilaisissa asennoissa ponnistamista. Mä koin todella ahdistavaksi tuollaisen tehtävän ryhmässä, tein sitten vain yhtä juttua omalla paikallani. Kyllä mä sen jälkeen hetken panikoin, että jos en voi rentoutua ja leikkiponnistaa tuollaisessa ympäristössä, niin miten sitten tositilanteessa. Noh, ihan hyvin.
Jos muuten käytte yhtään minkäänlaisissa valmennuksissa, niin älkää antako niiden vaikuttaa asenteisiinne ja mielipiteisiinne liikaa.
![Folded hands: light skin tone :pray_tone1: 🙏🏻](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f64f-1f3fb.png)
Esikoisesta ei päästy neuvolan kautta, koska korona, joten käytiin yksityisellä. Kovasti yritin silloin valita jotain ihan perusvalmennusta, ei mitään liian hippiluomumeininkiä. Kuitenkin huomasin heti synnärille mentyäni, kun käyrille laitettiin, ajatelleeni vähän pettyneenä, että "no nyt se jo alkoi", kun valmennuksessa oli jotenkin kauheasti moitittu, miten niille käyrille joutuu koko ajan ja se haittaa niin kamalasti. Käytännössä tuo käyrillä olo ei haitannut mua tai mun synnytystä millään tavalla.
![Grinning face with sweat :sweat_smile: 😅](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f605.png)
Samoin usein kuuluu moitittavan puoli-istuvaa asentoa ja tottahan mäkin sitten hetkeksi närkästyin, kun siihen "komennettiin". No se närkästys unohtui nopsaan ja jälkeenpäin ajateltuna en olisi siinä kyllä mitään muuta asentoa halunnut kikkaillakaan (ja toki siinä oli vähän kaikenlaista tilannetta päällä, että ei olis ollut vaihtoehtoakaan).
Nyt törmäsin mainokseen ilmaisesta webinaarista koskien hypnosynnytystä ja toki kuuntelin sen. Ilmainen kun oli, niin tietty sisältökin enempi maksullisten kurssien mainontaa kuin itse asiaa, mutta päällimmäisenä mulla jäi taas ihan turhaa pahaa mieltä käteen.
EDIT: Karkasi, jatkuu...
Jäi siis hirveän syyllistetty olo siitä, että edellinen synnytys meni miten meni, koska vähintäänkin oli joku alitajuntainen pelko, koska en ole luomu, hippi, hypno enkä zen ja loput meni pieleen, kun en tapellut vastaan joka ainoon käyrille laiton ja sisätutkimuksen kans.
![Expressionless face :expressionless: 😑](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f611.png)
Kun todellisuudessa mulle oli kaikki toimenpiteet koko ajan ok, kaikkea kysyttiin ja selitettiin ja mulla oli tunne, että musta huolehditaan ja kokemus kaikesta huolimatta hyvä!
Luulis, että tällaiset valmennukset olis jotenkin turvallisia lähestyä, mutta ei näemmä mun tapauksessa.
![Grinning face with sweat :sweat_smile: 😅](https://cdn.jsdelivr.net/joypixels/assets/8.0/png/unicode/64/1f605.png)
Sen sijaan koin hyväksi lukea muutaman kauhutarinan, se auttoi mua toivelistan kanssa. Mun isoin pelko liittyi siihen, että sattuu kohdalle inhottavaa henkilökuntaa (no sellaisen kanssa ei varmaan toivelistatkaan sitten auta) ja noi kauhutarinat auttoi kirjaamaan toiveisiin ihan konkreettisia juttuja pelkän "mulle ei saa olla inhottava" sijaan.